BOKEN

FEMTIO ÅR MED SILJA
Av Thure Malmberg & Marko Stampehl
Tallink Silja 2007
334 sidor

Femtio år med Silja – en jubileumsskrift post festum 

Femtio år har gått sedan Ab Siljarederiet grundades i Åbo 1957 med en flotta bestående av två gamla ångare, inhandlade i andra hand, den ena för passagerare och den andra för last.

Så inleds en unik epok inom finländsk shipping och så börjar också en nyutkommen bok om nämnda rederi. Siljas första passagerarfartyg, s/s Silja var som Malmberg skriver startskottet för regelbunden trafik med moderna bilfärjor mellan Finland och Sverige. Trafiken har under åren sträckt sig långt utanför linjen Finland-Åland-Sverige som varit rederiets kärnområde. 

Rederiet har på många sätt varit en föregångare. Leveransen av m/s Skandia i maj 1961 var en viktig milstolpe i finländsk passagerartrafik. Fartyget var den första enkom för ändamålet ritade bilfärjan som byggts i Finland och det är knappast en överdrift att säga att dagens koncept i hög grad kom att präglas av Skandia och hennes systerfartyg. Skandia och Nordia fick sedan i rask takt sällskap och ersattes av större och modernare systrar. Troligen var Silja också det första rederiet som införde databokning.

Bolaget har alltid fått leva med problematiska ägarkonstellationer. Till en början var man bunden av konservativa och försiktiga ägare, senare har man bl.a. fått uppleva våndorna med att tillhöra stora koncerner där passagerartrafiken endast utgjort en del av en mycket större helhet.

Det bör sägas att detta är ett mycket välkommet bidrag som fyller en uppenbar lucka inom sjöfartslitteraturen. Boken har publicerats i separata upplagor på de båda inhemska språken. Sedd mot den utveckling som skett inom sjöfartsnäringen och rederiet under senaste halvsekel speglar boken landets sjöfart i ett mikroperspektiv.

Traditionellt koncept
Det går inte att dölja att man förnimmer en svag fläkt av post festum då man håller detta praktverk på inte mindre än 1556 gram, skildrande ett Silja som inte längre är, i sin hand. Utgivare är Tallink Silja som bildades i samband med de två rederiernas fusion i slutet av 2006. Att det anrika Siljas glansdagar onekligen är förbi trots att man försöker klamra sig vid gamla traditioner gör inte den färska och förtjänstfulla jubileumsskriften mindre intressant. Det är all orsak att uppmärksamma bolagets eller rättare sagt ”brandets” intressanta historia. 

Dispositionen följer det traditionella mönstret med inledande textdel och en avslutande, så kallad Fleet List, ett koncept som blivit standard inom genren. Sjöfartsredaktören Thure Malmberg, som är något av gammal räv i dessa sammanhang, står för prosan medan Fleet List avsnittet signerats Marko Stampehl. Konceptet har hos oss blivit bekant bl a genom böcker om Finnlines, Bore, FÅA, John Nurminen och den färska boken om Nordströmrederiet. Malmberg är själv författare till historiska verk om bl a Bore och FÅA.

För Thure Malmberg, som levt med de vita båtarna allt sedan han som skolelev tiggde broschyrer på FÅA:s biljettexpedition i slutet av 1940-talet, har intresset med åren resulterat i ett omfattande och imponerande, privat klipp- och bildarkiv att ösa ur. Något förvånande känns det därför att det egna arkivet enligt källförteckningen inte utnyttjats för detta verk. Kanhända är det bara ett uttryck för anspråkslöshet?

Balansen mellan de båda avsnitten är lyckad och de kompletterar varandra väl. Författaren till brödtexten har inte tvingats späcka sitt avsnitt med tekniska och andra knappologiska detaljer i allt för stor utsträckning. Sådana är däremot lätta att hitta i Stampehls avsnitt som fungerar som ett utmärkt uppslagsverk. Tillsammans bildar bokens två delar ett välgjort och kompakt faktapaket om ett av våra anrika passagerarrederier. 

Det är svårt att bedöma i vilken grad Malmberg sett sig tvungen, eller valt, att inte provocera sin uppdragsgivare, som de facto byttes ut mot en annan under arbetets gång. Boken innehåller sparsamt med kritik och den stryker nästan undantagslöst rederiet medhårs. Å andra sidan är väl tiden inte ännu mogen för en nykter analys av t ex fusionen mellan Tallink och Silja eller episoder som då Vikings Europa blev Silja Europa. I det nu föreliggande verket avklaras diskussionen om fusionen och de därmed förknippade problemen på tre rader, i citat av Keijo Mehtonen, sittande VD i Tallink Silja. Det inledande kapitlet som egentligen är en intervju med Mehtonen känns först litet påtvingat, men det har den viktiga uppgiften att placera Tallink Silja i en värdefull och begärlig historisk kontext. När det gäller affären Europa har också andra verk visat att tiden ännu inte varit mogen för en opartisk analys av en av de märkligaste affärer som i modern tid skett inom passagerartrafiken mellan Finland och Sverige. 

Som Marko Stampehl så träffande konstaterar i inledningen till sitt avsnitt, hade ingen år 1990 –  då Svea Regina blev Tallinks första fartyg Tallink – kunnat ana att det nya rederiet sexton år senare skulle ha sluka hela Silja och med sin flotta på 22 fartyg bli den största aktören på Östersjön. 

Vacker bok
Femtio år med Silja är också grafiskt sett ett lyckat verk. Layouten är tilltalande och boken är mycket rikt illustrerad. Dessutom har den föredömliga bildtexter som inte bara beskriver bilderna utan även tillför boken ett avsevärt mervärde i form av separata historier. Man kan heller inte missta sig på att rubrikerna är satta av en erfaren journalist. Längre kapitel luckras upp av fyndiga och beskrivande mellanrubriker. Reportagegreppet i övrigt gör texten flytande och personlig.

Det är tydligt att Malmberg har en alldeles klar och heltäckande bild av trafiken hos samtliga De samseglande rederierna. Den oinvigda läsaren får dock anstränga sig en del för att hänga med i svängarna. Detta beror främst på hur bokens prosaavsnitt strukturerats. Speciellt som uppslagsverk blir denna del av boken litet svårtillgänglig. Däremot skriver Malmberg på ett lättläst och underhållande sätt som gör att man gärna sträckläser boken. När det gäller bolagets traditioner, anekdoter och attribut i form av bl.a. flaggor, vimplar och skorstensmärken är Malmberg som inbiten ”Siljait” i det närmaste oslagbar. Det som rätar ut den röda tråden som för läsaren lagts i bukter är utan tvekan det journalistiska greppet och konsten att skriva underhållande och seriöst på samma gång. 

Historier som den om De samseglandes 50-års fest på Ariadne och om hur Siljasälen tillkom är bara ett par av många exempel på den tysta kunskap Malmberg bjuder läsaren på. Det är information som inte går att finna i några tryckta källor. Detta hade varit omöjligt utan den erfarenhet och det nätverk av informanter som Malmberg lyckats skapa under decennier som sjöfartsredaktör. En historia som läsaren däremot inte delges är att rederiet och dess första fartyg fick namnet Silja för att bolagets VD, sjöfartsrådet Nils Wetterstein fastnade för namnet då han läste om Silja i Nobelpristagaren Frans Emil Sillanpääs bok Nuorena nukkunut. 
 
Den enda direkta bristen i Malmbergs text är att Siljarederiets första VD Nils Wetterstein inte förekommer annat än i korta omnämnanden på spridda ställen i texten. Han hade likt ”De tre stora” – von Rettig, Högberg och Krogius – förtjänat en ”minnesruna”, och inte minst ett foto. Senare VD:n som historiskt sett betytt mycket mindre för bolaget finns däremot avporträtterade. Man kommer inte ifrån att det var Wetterstein som byggde upp Silja.

Att Malmberg lyckats spåra upp och intervjua ett så stort antal Siljaveteraner gör framställningen personlig och nyanserad. Visserligen går en del av informanternas åsikter i sär, till exempel om huruvida Silja Serenade och Silja Symphony var räddningen eller dödsstöten för rederiet. 

Malmbergs avsnitt avslutas, kanske litet oväntat med ett kapitel om enbart Silja Serenade. Valet att skildra samtiden på endast ett av rederiets fartyg beror förstås på nödvändigheten att avgränsa. I dag känns kapitlet kanske väl journalistiskt och nära i tiden, men dess styrka ligger i det dokumentära och i personporträtten. Snart har vår samtid blivit historia. Slutknorren med Utsökt mat för tre män i en båt andas däremot snobberi och känns litet platt. 

Fleet List 1957-2007
Marko Stampehl gör med den minutiöst noggranna och rikt illustrerade fartygsförteckningen som avslutar boken en debut som förtjänar beröm. Stampehl har också tagit ett stort antal av de många proffsiga bilderna i avsnittet. 

För att nå ut till en internationell läsekrets har fartygsförteckningen publicerats på engelska. Av författarens tack i början av avsnittet framgår att de flesta av de stora namnen inom finländsk båtologi medverkat med kommentarer och synpunkter – detta torde vara en rätt god garanti för att sakinnehållet håller måttet. 

Utöver förteckning över fartyg ägda av Silja och dess moderrederier finns separata förteckningar över fartyg som under kortare tider chartrats eller marknadsförts av Siljarederiet/Silja Line, över fraktfartyg chartrade av Ab Siljarederiet 1957-1970 samt förteckning över fartyg ägda av Seawind Line Oy Ab. 

För freaks och shiplovers blir faktiskt uppgifterna om de enskilda fartygen i Fleet List avsnittet till riktiga historier som väl kan läsas som sådana. Avsnittet avslutas med ett nyttigt index.

Artikelförfattaren

Kasper Westerlund är amanuens vid Sjöhistoriska institutet vid Åbo Akademi.
Adress: Slottsgatan 72, 20 100 ÅBO
Tfn: + 358 (0)2 215 4152, e-post: kasper.westerlund@abo.fi